Сучасний стан землекористування та антропізації Поліського краю
Запропоновано новітні модельні інструменти геоінформаційного аналізу антропізації ландшафтів і фізико-географічних таксонів, серед яких об’єднана категорійно-класифікаційна схема та шкала міри такої антропізації, а також цифрові картограми та квазіспектри площ систем землекористування та його наслідків. За допомогою таких інструментів і створених актуальних просторових баз даних проведено причинно-наслідковий аналіз сучасного стану землекористування та антропізації Поліського краю. Визначено найкращі та найгірші за станом довкілля фізико-географічні області та райони краю. Проаналізовано зумовленість наслідків крайового землекористування шляхом оцінювання співвідношення площ геоекологічно сприятливих і несприятливих систем землекористування. Результати можуть бути застосовані у регіональних схемах і проєктах природокористування задля їх оптимізації та реалізації ефективних природоохоронних заходів з урахуванням наслідків війни для довкілля.
Авторське право (c) 2025 ВД «Академперіодика» НАН України https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Просторовий розвиток регіонів України: методологія геоісторичного аналізу
Метою дослідження є репрезентація потенціалу геоісторичних та геокультурних підходів до дослідження просторового розвитку регіонів України. Трансформовані до сучасного контексту геополітики та геоекономіки, зазначені підходи створюють основу для формування нового образу регіонів, їх територіальної структури з урахуванням географічних, мовних, культурних, релігійних особливостей та специфічної регіональної ідентичності. Новизна дослідження полягає в осмисленні стратегій аналізу регіональних систем, співвідношення регіональних, національних і загальнодержавних цінностей, формування регіональної самосвідомості за допомогою використання геоісторичних методологічних концептів. Доведено, що в умовах усвідомлення регіонами своєї самодостатності й здатності до саморозвитку геокультурні підходи не меншою мірою, ніж геоекономічні, спроможні забезпечити розуміння унікальності культурного простору країни, особливостей регіонального типу особистості та способів комунікації. В умовах сучасних глобалізаційних трансформацій геоісторичні та геокультурні підходи до вивчення просторової специфіки дістають нову динаміку та забезпечують можливість створення культурно-ментальних моделей дослідження простору, інтерпретації території як соціокультурної цілісності, що має власний, притаманний лише їй темпоритм розвитку.
Стратегування регіонального розвитку у формуванні поствоєнного економічного ландшафту регіонів України
У статті досліджено системний вплив чинників, обумовлених повномасштабною війною в Україні, на спроможність регіональних економічних систем до залучення рушіїв власного розвитку у період післявоєнного відновлення. Автори застосовують категорію «економічний ландшафт» для врахування взаємозв’язку секторальних та просторових трансформацій та виходять з припущення, що просторова та секторальна гетерогенність економічного ландшафту як системи обумовлює варіативність його трансформацій, які здійснюються під впливом як внутрішніх закономірностей розвитку елементів цієї системи, так і екзогенних впливів на них. Обґрунтовано пріоритетні напрями стратегії, яка сприятиме створенню умов для оптимального залучення ресурсного потенціалу регіонів з урахуванням його територіального розподілу та просторових особливостей.
Авторське право (c) 2026 ВД «Академперіодика» НАН України https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Багатокритеріальна модель оцінювання потенціалу національного парку «Kат Ба» (В’єтнам) для потреб розвитку туризму
Для сталої туристичної дестинації багатокритеріальне оцінювання є важливим. Результати оцінювання є основою для прийняття менеджерами оптимальних рішень щодо розвитку дестинації. Зокрема для природних туристичних об’єктів (заповідних територій, національних парків) оцінка туристичного потенціалу створює основу для заповідання, моніторингу екосистем та управління календарем сталого розвитку туризму. Багатокритеріальний метод та додаткові методи було застосовано для оцінювання туристичного потенціалу, а також для формування пропозицій заходів щодо збереження національного парку «Кат Ба» у В’єтнамі за допомогою оцінювання 6 критеріїв (розташування/доступність, привабливість, туристична спроможність, екологічна стійкість, тривалість подорожі, туристична інфраструктура/туристичні технології). Результати свідчать, що національний парк «Кат Ба» (В’єтнам) є привабливою туристичною дестинацією з достатньою туристичною спроможністю, зручним місцем для пересування туристів і тривалим туристичним сезоном. Проте національний парк «Кат Ба» є місцем, де сталість навколишнього середовища все ще є обмеженою, його експлуатацію необхідно розглядати разом зі збереженням, запобіганням деградації та моніторингом екосистеми.
Авторське право (c) 2024 ВД «Академперіодика» НАН України https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Оцінювання впливу збройної агресії рф на ґрунтовий покрив України
Мета цього дослідження — оцінити вплив збройної агресії рф на ґрунтові ресурси України та розробити картосхеми впливу воєнних дій на ґрунтовий покрив на різних рівнях управління. У статті введено новий тип деградації ґрунтів — деградація, спричинена збройною агресією (воєнний тип), що включає в себе такі види: 1) механічна деградація; 2) фізична деградація; 3) хімічна деградація; 4) фізико-­хімічна деградація; 5) біологічна деградація; 6) інші напрями впливу на ґрунти та земельні ділянки. Уперше розроблено картосхеми щодо впливу воєнних дій на ґрунтовий покрив на різних рівнях управління — України, області, району, територіальної громади. Визначено площі кожного з типів ґрунтів, що постраждали внаслідок воєнних дій і потребують подальшого обстеження та контролю. Зважаючи на площу, наймасштабніше постраждали чорноземи, на окремих ділянках ґрунти повністю зруйновано. Практична цінність здобутих результатів полягає в тому, що їх застосування має сприяти комплекс­ному оцінюванню мілітарної деградації ґрунтів в Україні.
Наукові здобутки співробітників Інституту географії НАН України у 2023 році
Метою публікації є висвітлення основних наукових напрацювань Інституту географії НАН України за науково­дослідними роботами, проведеними у 2023 р. Особливу увагу приділено питанням відновлення та розвитку регіонів та громад у воєнний та повоєнний період.
наслідки російської агресії проти України
Атласи: мотиви їх створення та перші концепції
Атласна картографія ХХІ ст. втрачає свій «флагманський» статус. Паперові атласи стали менш приваб­ливими в добу інформаційного суспільства. Водночас електронні атласи або програють конкуренцію іншим картографічним застосункам, або розчиняються серед них, не маючи власних унікальних рис. У пошуках ідей та смислів для нових концепцій електронних атласів, ми звернулися до історії виникнення перших атласів, аби зрозуміти їх сутність, мотиви створення та чинники успіху. В цій статті на основі сучасних робіт істориків картографії та географів, уточнено такі питання: про походження поняття «атлас» і про перше його використання для означення «зібрання карт»; про перший в сучасному розумінні атлас; про зміст концепцій атласів А. Ортелія і Г. Меркатора.
Моніторинг меж нерухомих об’єктів історико-культурної спадщини картометричним методом
Нині найефективнішими методами вивчення полігональних об’єктів історико-культурної спадщини вважаються картометричний і дистанційні, що переважно базуються на опрацюванні даних дистанційного зондування Землі. За потреби також застосовуються методи археології, проте після використання зазначених методів. У цій роботі розкрито застосування картометричного методу за допомогою ГІС-технологій на прикладі визначення меж єврейських цвинтарів в с. Горностайпіль Київської області, що знаходиться на межі Чорнобильської зони відчуження і в селищі Олика Волинської області. На сьогоднішній день території цвинтарів під поховання не використовуються, а в радянський період в с. Горностайпіль відбулась забудована території єврейського цвиньаря адміністративними і господарськими будівлями, а в селищі Олика часткова забудова приватним сектором. Вхідними даними слугували як архівні, так і сучасні картографічні продукти та дані ДЗЗ. Оскільки більшість картографічних продуктів є дрібномасштабними, через відображення об’єктів і генералізацію межа і площа кладовищ відображена на них спотворено. Для відображення історичних меж об’єктів на сучасній містобудівній ситуації, створено плани кладовищ в масштабі 1:500 геодезичними методами за допомогою ГНСС-знімання.
Просторово-часовий аналіз змін в екосистемах районів локалізації муніципальних відходів із застосуванням геоінформаційних систем і даних дистанційних знімань
На прикладі Здовбицького сміттєзвалища твердих муніципальних відходів (Рівненська область) продемонстровано інформативність дешифрування карт об’єкта захоронення і прилеглих до нього ділянок за спектрометричними характеристиками і текстурою земних покривів, що були отримані за космічними знімками різних років. Також було продемонстровано інформативність вивчення динаміки зміни геометричних параметрів звалища, його внутрішньої «структури», а також функціональні зміни в прилеглих компонентах екосистем (лісових масивах і сільськогосподарських угіддях). Зокрема, використовуючи матеріали космічних знімань за період з 2003 по 2021 р., встановлено збільшення кількості черг Здовбицького сміттєзвалища за рахунок прилеглих ділянок лісу. Так, якщо на 2003 р. на звалищі функціо­нувала одна карта, то на 2019 р. — вже три, які в 2021 р. злилися між собою. Досліджуючи динаміку змін загальної площі звалища було виявлено, що протягом 18 років її зростання в 6,25 раза (відповідно з 6 521 м2 до 40 773 м2). Також у 3,35 раза збільшився сумарний периметр контурів його карт (відповідно з 438 м до 1 466 м).
Територіальна ідентичність населення України: сутність і головні чинники формування
У статті розкрито основні чинники формування локальних форм національної ідентичності і вплив на них соціокультурних обставин і таких ознак, як спільна територія, природа, культура, простір, колектив, рід, самототожність, релігійна належність, родина, світогляд, символи тощо. Проаналізовано різні типи ідентичності, головні умови їх формування, зміну ментальних характеристик під впливом воєнного лихоліття. Показано наскільки важливими є світоглядні і культурні фактори при еволюції національної ідентичності, негативний вплив насильницької асиміляції населення та прояви спротиву на агресію і кривду, що призводить до активізації, а то й зміни національної ідентичності.
Просторова справедливість: географічна концептуалізація в умовах війни в Україні
Аналіз літературних джерел і результати онлайн-опитування експертів-географів щодо сутності просторової справедливості в Україні, дозволив встановити, що в основі цього концепту лежить принцип рівних можливостей, до якого варто прагнути, зважаючи на об’єктивну географічну нерівність в умовах життя, доступності послуг, рівнях мобільності тощо. Незважаючи на те, що категорія просторової справедливості найглибше опрацьована в західних країнах, її імплементація в воєнних і повоєнних умовах в Україні є вкрай необхідною, особливо тому, що фактором несправедливості війни стають її наслідки. Обрані більшістю респондентів дефініції можуть бути основою подальшого розроблення теоретико-методологічного і практичного інструментарію для формування платформи запровадження засад просторової справедливості на різних територіальних рівнях.
Вартість житла як плата за екосистемні послуги міських зелених зон (на прикладі Києва)
Метою дослідження є проаналізувати вплив доступності міських зелених зон (МЗЗ) та, відповідно, якості атмосферного повітря на вартість житлової нерухомості в Києві, а також виявити ступінь обізнаності мешканців міста щодо переваг проживання у безпосередній близькості від МЗЗ у районах з відносно чистим повітрям та їх готовності платити за таке житло вищу ціну. За допомогою програмного забезпечення QGIS визначено рівні пішохідно-часової доступності зелених насаджень рекреаційного призначення. Проаналізовано пріоритетні критерії визначення вартості житла залежно від просторової локалізації відносно центру міста та класу комфортності нерухомості, розподіл житла різних класів, а також діапазон цін на квартири у новобудовах Києва. У результаті дослідження просторового розподілу цін у найбільших житлових комплексах міста позитивної залежності вартості житла від наявності МЗЗ у межах їх пішохідної доступності не виявлено. Результати проведеного соціологічне опитування серед киян свідчать про небажання або неготовність більшості мешканців платити вищу ціну за можливість жити поряд з парком чи лісом, тобто повною мірою користуватися набором екосистемних послуг МЗЗ. Новизна дослідження полягає у визначенні пішохідно-часової доступності зелених насаджень рекреаційного призначення в Києві, виявленні тенденцій просторової кластеризації найдорожчої житлової нерухомості у центральних районах міста та відсутності позитивного впливу доступності зелених зон на вартість квадратного метру житла в новобудовах, а також неготовності мешканців міста платити вищу ціну за можливість отримувати екосистемні послуги від доступних МЗЗ.
пішохідна доступність рекреаційних зелених зон
Сільська поселенська мережа України (просторовий аналіз змін)
З посиленням процесів урбанізації протягом останніх десятиліть у більшості держав світу відбулися значні зміни у чисельності сільського населення, кількості та структурі сільських поселень. Мета даного дослідження полягає у виявленні та оцінці просторових змін у розселенні сільського населення України протягом 1959–2021 рр. спираючись на результати картографічного аналізу. Для цього використано дані переписів населення за відповідні роки — 1959, 1970, 1979, 1989, 2001 та дані наступних статистичних спостережень. У роботі прослідковано просторові зміни чисельності та густоти сільського населення в регіонах, його кількості, просторового розміщення та людності сільських поселень за визначені переписні періоди. За період з 1959 по 2001 р. (рік крайнього перепису населення в Україні) кількість сільських поселень в державі зменшилась на 13 600. У публікації вперше відображено означені зміни характеристик сільської поселенської мережі, що є новими аспектами у дослідженні її розвитку.
Методологічні аспекти типізації впливів на довкілля, спричинених російською агресією в Україні
У статті розглянуто питання оцінки впливів на довкілля, що охоплює історичну ретроспективу, а також сучасні ризики та загрози спричинені війною в Україні. Проаналізовано дослідження, що стосуються безпосередньо проблем впливу воєнних дій на довкілля. Окрему увагу приділено нормативним документам, затвердженим в Україні після 2022 р., зокрема Постанові КМУ, що регулює вартісну оцінку збитків, у якій виявлено низку прогалин за компонентами довкілля. Авторами визначено сім типів впливу за окремими аспектами, зокрема: за характером дії чинників; за часом; за інтенсивністю; за територіальними масштабами; за формою територіального прояву; за характером наслідків; за можливістю повернення до попереднього стану. Також запропоновано типізацію воєнних впливів (вибухи, замінування, пересування воєнної техніки тощо) та їхніх потенційних наслідків для різних компонентів довкілля. Загальна методологія також специфікована для окремих компонентів та адаптована з точки зору оцінювання втрат екосистем на прикладі бальної оцінки біотопів.
Особливості підготування географічної основи для історичних карт
Зміни фізико-географічних умов відбуваються не тільки під впливом природних явищ, а й великою мірою в результаті діяльності людини. Є чимала зацікавленість науковців у залученні старовинних карт до сучасних досліджень, але питання підготовки географічних основ для створення історичних карт майже не досліджено. Питанню відображення на картах змін гідрологічної мережі у певні історичні періоди й присвячена дана публікація. У дослідженні застосовано метод аналізу для вивчення існуючого досвіду історичного картографування, а метод синтезу дав змогу поєднати одержану під час дослідження інформацію для узагальнення виділеної проблеми. Ігнорування питань реконструкції ландшафту на часовий період, що картографується призводить до помилок у відображенні елементів географічної основи та локалізації тематичного навантаження, попри те, що історичні карти часто є єдиним джерелом історичної просторової інформації.
Етапи становлення та розвитку картографічних досліджень в Інституті географії НАН України
У статті представлено ретроспективний погляд на становлення картографічних досліджень у відділі картографії за 60 років його функціонування. Висвітлено основні наукові напрями досліджень відповідно до існуючих на той час концепцій розвитку науки в НАНУ, картографічних наукових концепцій та запитів суспільної практики. На основі досліджень виділено основні етапи розвитку географічної картографії в Інституті географії, висвітлено їх наповнення темами досліджень, наукові та практичні результати. Зафіксовано три періоди розвитку географічної картографії: 1964–1970 рр. — формування відділу і виконання робіт на окремі запити суспільства; 1971–1990 рр. — розробка методологічних напрямів картографічних досліджень і їх практична реалізація; 1991–2024 рр. — з визначених перспективних напрямів і їх досліджень здійснювалась розробка картографічних творів (окремих тематичних карт, комплексних і тематичних атласів, напрацювання інтерактивного картографування, розробка і видання Національного атласу України).
ДО 60-РІЧЧЯ ЗАСНУВАННЯ ІНСТИТУТУ ГЕОГРАФІЇ НАН УКРАЇНИ
Внесок співробітників Інституту географії НАН України в опрацювання проблематики природокористування та сталого розвитку
Мета статті — комплексний аналіз результатів досліджень Інституту географії НАН України щодо проблем раціонального природокористування та сталого розвитку і визначення пріоритетних та найбільш актуальних напрямів подальших розробок у цій сфері. Здійснено комплексний хронологічний аналіз результатів розробок Інституту у проблематиці раціонального природокористування та сталого розвитку, виділено пріоритетні напрями, на яких зосереджувались розробки у відповідності з потребами дати відповіді на виклики та ризики різних років. Новизну роботи визначає аналіз новітніх досліджень наслідків російської агресії для населення, господарства та природи України та її регіонів, можливостей їх подолання для забезпечення подальшого поступу країни на засадах сталого (збалансованого) розвитку. Наголошено, що результати проведених досліджень знайшли широке застосування в роботі центральних органів виконавчої влади України, міністерств і відомств, регіональних державних адміністрацій.
раціональне регіональне природокористування
наслідки російської агресії для довкілля України
Сектор територіальної організації суспільства Інституту географії НАН України: історія розвитку та наукові здобутки
У статті висвітлено наукову діяльність сектору територіальної організації суспільства за шістдесятирічний період з часу його заснування у 1964 р. і дотепер. Виділено три основних етапи у розвитку сектору: від часу заснування до 1991 р., коли був створений Інститут географії; з 90-тих рр. ХХ ст. до кінця першого десятиріччя ХХІ ст.; сучасний етап. По кожному із етапів охарактеризовано основну тематику досліджень, наукові здобутки, представлено головні наукові публікації. Особлива увага приділена зв’язку наукової тематики сектору із соціально-економічними процесами та геополітичною ситуацією в Україні та світі у відповідні історичні періоди. Розкрито тематику міжнародних наукових проєктів, в яких брали участь співробітники сектору. Показано особливості наукових досліджень сектору в умовах воєнного часу.
Основ­ні наукові результати співробітників сектору палеогеографії, отримані впродовж 2017–2024 рр. в Інституті географії НАН України
Стаття присвячена 60-річчю створення Інституту географії Національної академії наук України. У публікації проведено аналіз останніх найвагоміших публікацій співробітників сектору палеогеографії у цитованих вітчизняних та міжнародних виданнях від часу святкування 100-річчя створення Національної академії наук України (2017 р). Основними напрямами наукових досліджень співробітників сектору палеогеографії Інституту географії НАН України у цей час були: дослідження різновікових четвертинних відкладів (зокрема давніх і сучасних ґрунтів); актуалізація палеогеографічних баз даних для отримання комплексної інформації про стан природних компонентів території України у минулому; відтворення давніх екологічних обстановок природних умов проживання людини в окремі етапи плейстоцену і голоцену; кореляція палеогеографічних, археологічних та історичних даних (для відтворення культурної динаміки і процесів освоєння сучасної території України у палеоліті, енеоліті, мідному, бронзовому, залізному віці тощо); вивчення перспективних методів та напрямів палеогеографічної оцінки природних умов формування і нагромадження окремих типів корисних копалин.
Дослідження сектору геоморфології Інституту географії України в першій чверті XXI століття
Створення у 1918 р. Української академії наук стало початком більш ніж столітнього періоду систематичних геоморфологічних досліджень території України. У 1961 р. в Інституті геологічних наук АН Української РСР розпочав роботу відділ новітніх рухів земної кори, який з часом був трансформований у відділ (з 2016 р. — сектор) геоморфології Інституту географії НАН України. Протягом другої половини ХХ ст. у відділі геоморфології були сформовані головні напрями фундаментальних, регіональних і прикладних геоморфологічних та неотектонічних досліджень. Наприкінці ХХ ст. відбулося впровадження в наукові дослідження методів геоінформаційного аналізу та моделювання, що стало поштовхом для модернізації існуючих та створення нових ефективних методів дослідження рельєфу, рельєфоутворювальних відкладів, новітньої та сучасної динаміки приповерхневої частини літосфери. Серед головних напрямів дослідження відділу геоморфології у першій чверті ХХІ ст. слід назвати дослідження просторово-­часових закономірностей та чинників сучасного (зокрема антропогенного) геоморфогенезу, дослідження новітньої і сучасної динаміки приповерхневої частини літосфери, розробку методики виявлення, ранжування та оцінки неогеодинамічного рейтингу лінійних морфоструктур, прикладні інженерно-­геоморфологічні, еколого-­геоморфологічні та пошуково-­геоморфологічні дослідження, великомасштабне геоморфологічне і неотектонічне картографування та геоінформаційне моделювання. Збройна російська агресія, внаслідок якої відбулися масштабні трансформації рельєфу, внесла корективи в напрями геоморфологічних досліджень сектору. В найближчій перспективі актуальними будуть прикладні геоморфологічні дослідження з метою післявоєнного відновлення геоморфосистем.
фундаментальні, регіональні, прикладні дослідження
геоінформаційне геоморфологічне картографування
Основні напрями сучасних наукових досліджень у відділі ландшафтознавства Інституту географії НАН України
Мета публікації — розкрити зміст сучасних напрацювань відділу ландшафтознавства у контексті ­по­переднього дослідницького доробку наукового підрозділу. Основну частину з них представлено в межах чотирьох умовно означених взаємодоповнюючих дослідницьких напрямів: геоінформаційного картографування ландшафтів, дослідження антропогенних змін ландшафтів, ландшафтного планування та природоохоронного ланд­шаф­то­знав­ства. Серед основних результатів роботи за першим із згаданих напрямів — створення прототипу ГІС ландшафтної карти України у базовому масштабі 1:500 000, а також картографічне забезпечення виконання більшості інших робіт відділу. Дослідження антропогенних змін ландшафтів передусім стосувалися вивчення стану й еволюції радіоактивно забруднених ландшафтів Чорнобильської зони відчуження; визначення змін наземного покриву з використанням даних ДЗЗ; узагальнюючих робіт щодо методології комплексних досліджень антропогенних ландшафтів та єдиної класифікації природних та антропогенно змінених ландшафтних комплексів. Ландшафтне планування — новий дослідницький напрям, який ґрунтується на європейському, зокрема німецькому, досвіді. Протягом 15 років в Інституті географії НАН України за участі співробітників відділу він був адаптований до умов України на прикладі Черкаської області, результатом чого стало впровадження інструменту ландшафтного планування в нормативну базу робіт із просторового планування та поширення його практичного застосування на інші регіони України. Природоохоронно-ландшафтознавчі дослідження у відділі охоплювали як теоретико-методичні питання (зокрема, обґрунтування формування екомережі України, визначення підходів до розширення мережі заповідних територій), так і вирішення низки практичних завдань, які стосувалися багатьох природоохоронних територій та об’єктів в різних регіонах України. З початком повномасштабної війни в Україні основний фокус діяльності відділу змістився на вирішення завдань щодо дослідження впливу війни на ландшафти України та обґрунтування оптимальних шляхів їх збереження та відновлення.
геоінформаційне картографування ландшафтів
наслідки впливу воєнних дій на ландшафти
Геополітичні регіони Європи як інтелек­ту­альний конструкт: виклики позиціонування України
У статті викладено аналіз геополітичних регіонів Європи як інтелектуальних конструктів, ми­ну­лих та сучасних підходів до регіонального розмежування світу та Європи. Виявлено, що межі регіонів відображають інтелектуальний контекст і геополітичні чинники на відповідному просторово-часовому зрізі. Простежено чергування двох моделей — єдиної Європи із чітким зовнішнім кордоном і моделі «кількох Європ» (зокрема Західної, Центральної та/або Східної) залежно від зміни геополітичної ситуації у той чи інший період. Наголошується на зворотному зв’язку між просторовими інтелектуальними конструктами географічних і геополітичних регіонів та об’єктивною політичною реальністю. Яскравим прикладом такого зворотного зв’язку можна вважати збройну агресію росії проти України. Наголошується на необхідності чіткішого позиціонування України в межах європейського геополітичного регіону.
Просторовий прояв міграційних потоків внутрішньо переміщених осіб в Україні
Розглянуто проблему виникнення і правового врегулювання в Україні статусу «внутрішньо переміщених осіб», що зумовлено воєнною агресією росії проти України. Розкрито динаміку і територіальні відмінності реєстрації та обстеження Міжнародною організацією з міграції (МОМ) внутрішньо переміщених осіб в регіонах України. Проаналізовано обсяги і особливості динаміки кількості внутрішньо переміщених осіб в регіонах України (в розрізі адміністративних областей і районів). Актуалізовано проблему соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб в Україні.
Географічні передумови і чинники російсько-українського конфлікту
Статтю присвячено вивченню географічних передумов і чинників затяжного російсько-українського конфлікту, що триває на теренах Східної Європи вже кілька сотень років. Метою дослідження є визначення ролі географічних чинників в російсько-українському конфлікті. Основні результати цього геоконфліктологічного дослідження: схарактеризовано географічні передумови конфлікту, визначено роль географічного положення суб’єктів конфлікту, а також вплив геопросторового, історико-географічного і політико-географічного чинників на перебіг конфлікту. У статті вперше зроб­лено спробу визначити з геоконфліктологічних позицій роль географічних чинників у російсько-українському конфлікті.
Оцінка гідроморфологічного стану річок басейну Ірпеня після впливу воєнних дій
За результатами експедиційних досліджень у 2023–2024 рр. з використанням літературних джерел і космознімків було здійснено гідроморфологічне оцінювання різнотипних масивів поверхневих вод у межах басейну р. Ірпінь. Встановлено, що ділянки обстеження в цілому можна віднести до І–IV класу гідроморфологічного стану, зокрема на малих річках переважають ІІ–ІІІ класи, на середніх — І–ІІ, та IV класи, на великих (р. Ірпінь в нижній і середній течії) — І–IV класи з незначним переважанням ІІ класу. Основними причинами погіршення стану є зарегулювання стоку ставками і водосховищами, морфологічні зміни русла й прибережної зони, використання заплави в господарських цілях. Оцінено зміни гідроморфологічного стану на ділянках руйнування внаслідок воєнних дій у 2022 р. і подальшого відновлення мостів і гідротехнічних споруд. Встановлено, що найбільшого впливу воєнних дій зазнала гирлова ділянка р. Ірпінь, де клас змінився з ІІ на ІV.
Методичні засади картографування наслідків мілітарної деградації ґрунтів на рівні територіальних громад
На основі запропонованих методичних підходів створено набір цифрових карт сучасного стану ґрунтових ресурсів на прикладі Чкаловської територіальної громади Чугуївського району Харківської області. Визначено типи (механічні, біологічні) і види (авіаційні та артилерійські кратери, військові дороги, спалення рослинності, протитанкові рови, опорні пункти/траншеї) пошкоджень ґрунтового покриву та їхні масштаби (площі) для досліджуваної громади. Установлено доцільність сумісного використання карт стану ґрунтів перед повномасштабним вторгненням і супутникових знімків, як носіїв дистанційних даних про пошкодження ґрунтів, для визначення їх якісного стану на рівні територіальних громад.
Сучасна антропогенна гідро­сфера України
Мета дослідження — здійснити аналіз формування та сучасного стану антропогенної гідросфери України для її подальшого раціонального використання. Методи дослідження: польових досліджень, літературно-­картографічний, збору та обробки статистичної інформації, теоретичного узагальнення та систематизації фактів, ГІС-технологій. Показано, що активна антропогенізація з верхнього палеоліту до сьогодення призвела до заміни натуральної гідросфери України антропогенною. Цьому сприяли різні види меліорації та формування зрошувальних, осушувальних, зрошувально-осушувальних систем; будівництво в Україні численних водосховищ (1054) та ставків (49 440), похідних водойм, підземних водних об’єктів, наземних і підземних водотоків. Новизна дослідження полягає у виявленні просторово-часових особливостей трансформації натуральної гідросфери України в антропогенну та сучасного стану останньої.
«Воєнна міграція» з України: проблеми та перспективи розвитку
З різних джерел отримано оціночну інформацію про чисельність і склад мігрантів з України, визначено масштаби і причини розбіжностей в інформації, з’ясовано перспективи повернення мігрантів з огляду на їхнє становище і адаптацію за кордоном, зайнятість і безробіття, рівень освіти, склад родини, соціально-економічні претензії, наявність житла та джерела доходів в Україні. Висвітлено значення різного розуміння ситуації мігрантами і тими, хто перебуває в Україні. Оцінено загрози нових міграційних хвиль. З’ясовано роль міграції як основного драйверу демографічної динаміки та пропозиції робочої сили в Україні. Виокремлено основні територіальні кластери повоєнного відновлення. Визначено можливості й канали впливу на зовнішню міграцію з боку держави, місцевої влади, роботодавців, громадянського суспільства, з урахуванням особливостей кожного територіального кластеру відновлення.
суперечливість даних про зовнішню міграцію
Система картографічних творів для відображення стану й розвитку природно-заповідного фонду України
Мета дослідження — обґрунтування системи картографічних творів природно-заповідного фонду України (далі — ПЗФУ). У статті запропоновано авторський підхід до обґрунтування системи картографічних творів для відображення стану і розвитку ПЗФУ. Проаналізовано основні картографічні твори різних територіальних рівнів, що присвячені ПЗФУ, а також наявний досвід і теоретичні підходи до формування системи картографічних творів ПЗФУ. На основі існуючих досягнень обґрунтовано систему показників, одиниці картографування, способи картографічного зображення, які доцільно використовувати для картографування ПЗФУ на різних територіальних рівнях. В умовах військової агресії росії проти України рекомендується опрацювання інтерактивного атласу ПЗФУ.
Система вищої освіти в Україні за роки незалежності: картографічне дослідження
У статті представлено авторський підхід до дослідження стану системи вищої освіти в Україні за весь період її новітньої історії: з часу здобуття незалежності у 1991 р. і дотепер. Базуючись на можливостях використання картографічного методу, визначено та наочно відображено за допомогою серії із 6 тематичних карт вихідні передумови становлення системи вищої освіти в Україні, загальні тенденції та закономірності її просторово-часових особливостей. Мета дослідження досягається на основі обраного авторами комплексу загальнонаукових і спеціальних методів, що утворили його методологію. Методи аналізу, синтезу, дедукції, класифікації, інформаційний, геоінформаційного картографування, а також системний підхід дали змогу ефективно організувати роботи з вивчення системи вищої освіти в Україні. Наукова новизна дослідження полягає у тому, що авторами вперше досліджено розвиток системи вищої освіти в Україні за тривалий період зі створенням карт різних функціональних типів.