Моніторинг меж нерухомих об’єктів історико-культурної спадщини картометричним методом - Четверіков, Б. В.; Тревого, І. С. (Український географічний журнал, 2024)
Нині найефективнішими методами вивчення полігональних об’єктів історико-культурної спадщини вважаються картометричний і дистанційні, що переважно базуються на опрацюванні даних дистанційного зондування Землі. За потреби також застосовуються методи археології, проте після використання зазначених методів. У цій роботі розкрито застосування картометричного методу за допомогою ГІС-технологій на прикладі визначення меж єврейських цвинтарів в с. Горностайпіль Київської області, що знаходиться на межі Чорнобильської зони відчуження і в селищі Олика Волинської області. На сьогоднішній день території цвинтарів під поховання не використовуються, а в радянський період в с. Горностайпіль відбулась забудована території єврейського цвиньаря адміністративними і господарськими будівлями, а в селищі Олика часткова забудова приватним сектором. Вхідними даними слугували як архівні, так і сучасні картографічні продукти та дані ДЗЗ. Оскільки більшість картографічних продуктів є дрібномасштабними, через відображення об’єктів і генералізацію межа і площа кладовищ відображена на них спотворено. Для відображення історичних меж об’єктів на сучасній містобудівній ситуації, створено плани кладовищ в масштабі 1:500 геодезичними методами за допомогою ГНСС-знімання.